Tidligere:
Om det gjelder stillingen min, da veien var fri fikk jeg den redelig.
To menn fra Capponi er døde. Du vil bli tatt.
En mann som ham slår seg ned i Europa.
- Han har spesifikk smak. - Sånn finner du ham.
Bli med meg, vi kan ta tilbake våre rykter om vi fanger monsteret.
Jeg er her for Will Graham.
Jeg har ingen grunn til å bli, det sørget du for.
Jeg skal hjelpe deg å finne ham.
På vindstille kvelder, da luften var fuktig etter regn, -
- lekte vi en lek. Hannibal brant bark og røkelse -
- som jeg skulle identifisere kun ut fra duften.
Han var sjarmerende, på samme måte som en dyreunge er sjarmerende.
En liten unge som vokser opp til å bli en av de store kattene.
En du ikke kan leke med senere?
Den dagen jeg møtte Hannibal var han foreldreløs.
Det var meningen at jeg skulle møte ham og hans søster, -
- men han var alene.
Hvordan traff du ham?
Jeg var hans tantes ledsager.
Mine foreldre sendte meg avgårde for å lære fra lady Murasaki -
- da jeg var liten.
Jeg lærte også av Hannibal.
Han kommer i form av en mentor, men det er lidelse som tenner ham.
- Jeg lider ikke. - Ikke nå lenger.
Du hadde en streng regel om å ta et liv.
Og du brøt den.
Tenker du på det? Ser du deg selv drepe ham om og om igjen?
Nei.
Jeg ser deg.
Hvordan vet du at Hannibal er i Firenze?
Botticelli.
Jeg har aldri vært i Italia. Jeg forventet aldri å dra dit.
Fugler spiser tusenvis av snegler hver dag.
Noen av sneglene overlever fordøyelsen.
Og når de kommer ut ser de at de har reist verden over.
I udyrets mage.
Som ung hadde jeg sneglehager for å tiltrekke ildfluer.
Deres larver ville fortære mange ganger sin egen vekt i snegler.
Det var energi til forandringen til delikate og vakre vesener.
For sneglens uheldige skjebne.
Snegler følger sin natur, akkurat som de som spiser dem.
Ildfluer lever svært korte liv.
Det er bedre å være tro mot deg selv i et øyeblikk enn å aldri vite det.
Ikke som Will Graham gjør.
Et insekt har ingen moralitet som plager seg.
Will plages av uunngåelig forandring.
Nesten alt kan trenes opp til å motstå sine instinkter.
En gjeterhund angriper ikke sauene.
Men den vil det.
Will har nådd et stadium der moralen forstummer. Empati og gjensidighet.
Gjensidighet... Om vi holder styr på inngående og utgående intensjoner -
- er Will Graham på vei for å drepe deg, eller så venter du på drepe ham.
Det er gjensidighet.
Ciao, Bella.
Grazie.
- Vær så god. - Grazie.
Du har sluttet å bruke gifteringen.
Ja, og du har nylig begynt å bruke din.
Min unge, vakre kones anstrengelser har fått meg til å gå ned fem kilo.
La vita nuova.
- Skilt? - Nei, enkemann.
Vi møttes her. Det er litt rart å være i Italia uten henne.
- Hva het hun? - Bella.
- Skål for Bella. - For Bella.
Jeg ser på henne og tenker på alt jeg vil gi henne.
Hvordan du vil at hun skal se deg.
Definitivt ikke i jobben min på Cuestura.
Jeg utfører ærender for mine tidligere underordnede.
Forhør i saker om savnede personer.
De har nytt at jeg har falt i unåde.
Du var ikke i Palermo på et offisielt oppdrag?
- Det var ikke du heller. - Nei.
Vet dine underordnede på Cuestura at du undersøker Hannibal Lecter?
Jeg forteller dem det når jeg vet at det er Lecter jeg undersøker.
- Det vet du allerede. - Jeg må være sikker.
Jeg er ydmyket og i unåde.
Det har ført deg inn i et spill som er utenfor loven.
Jeg vet det, for jeg har spilt det spillet. Og jeg tapte.
- Da spiser vi! - Jøss! Så vakkert.
- Pasta? - Ja, takk.
- Papardelle alla lepre. Si det. - "Parpardelle..."
Ikke "parpardelle". Det er papardelle.
- Papardelle. - Nettopp!
- Med lepre. - Takk.
Et dekket bord fra dr. Hannibal Lecters hjem.
Bestikket er fra det 19. århundre, Christofle.
Tallerkenene er fransk Gienporselen fra Tiffany.
Borduken er bomulldamask, også fra Christofle.
Mannen skal ha det, han har en fantastisk smak.
Jeg har oppdaget et mønster av kjøp, et ekko av hans liv i Baltimore.
Han liker musikk, vin og mat. Og han liker deg.
Hvordan smaker du, dr. Bloom? Søtt, tenker jeg.
Du fikk sikkert smake på ham også.
Bare tapere spytter ut og du slår meg ikke som en taper.
Det første steget i utviklingen av smak -
- er å være villig til å høre på sine egne meninger.
Men når det gjelder mat og vin må jeg følge Hannibals presedens.
En kvittering fra en butikk i Firenze, Vera Dal 1926.
To flasker Bâtard-Montrachet.
Og tartufi bianchi.
Og en til, og en til, og en til.
En gang i uken i tre måneder har en blondine kjøpt akkurat det samme.
Due bottiglie di Bâtard-Montrachet e tartufi bianchi per favore.
Og hun betaler alltid kontant.
Grazie.
Hun handler til Hannibal.
Bravo.
- Må vi snakke sammen? - Nei.
Det er merkelig å snakke så mye.
Jeg er ikke vant til å høre stemmer utenfor hodet mitt.
Jeg hører stemmer fra alle retninger.
I dine dagers gnagende ensformighet, -
- så du på tingenes form -
- og hva du var i ferd med å bli?
Jeg var ikke i ferd med å bli noe.
Jeg sto stille.
Akkurat der han plasserte meg. Det var som taksidermi.
Uthult og fylt med noe annet.
Ikke noe annet. Jeg er ikke like formbar som deg.
Jeg var voldsom når det var det rette å gjøre.
Men jeg tror han liker det.
Hannibal og jeg ga hverandre en opplevelse -
- vi kanskje ikke ville hatt ellers.
Om du ikke dreper ham er du redd for at du vil bli ham.
Ja.
Det er mulig å påvirke uten å bruke vold.
- Dr. Fell? - Ja.
Jeg er førstebetjent Pazzi fra Cuestura di Firenze.
Jeg lurte på om du hadde møtt din forgjenger.
Jeg har aldri møtt ham, men lest mange av hans monografier.
Betjentene gjennomsøkte palasset etter tegn etter et brev.
Et avskjedsbrev, et selvmordsbrev. De fant ikke noe.
Det antas at han stakk av med en kvinne og pengene.
Hva er det man antar angående professor Sogliato?
Har ingen hørt fra ham?
Du kan ha vært den siste som snakket med ham.
Deres kollega, signor Albizzi, sier at ingen har snakket med Sogliato -
- siden han avviste din middagsinvitasjon.
Han er den andre som har forsvunnet fra palasset.
Som enhver god etterforsker antar jeg at du undersøker omstendighetene.
Begge var ungkarer.
Respekterte akademikere med ordnede liv.
De hadde noen sparepenger, men ikke så mye.
- Commendatore Pazzi? - Ja.
Jeg tror at du kommer fra den kjente familien Pazzi. Har jeg rett?
Hvordan vet du det?
Du minner meg om en figur i din families kapell i Santa Croce.
Ja... Ja.
Det var Andrea di Pazzi, avbildet som døperen Johannes.
Så er det den mest berømte Pazzien: Francesco.
Han forsøkte å drepe Lorenzo i katedralen under en messe i 1478.
Ja, familien Pazzi led et stort nederlag den søndagen.
Om du finner noe, dr. Fell...
Noe som tilhørte den savnede mannen, vil du ringe meg?
Selvsagt, commendatore.
Hva gjelder det?
Jeg kan ha informasjon om Hannibal Lecter.
- Vet du hvor han er nå? - Jeg tror det.
- Er det en belønning? - Hvorfor har du ikke ringt politiet?
Kan belønningen betales ut under spesielle omstendigheter, -
- til noen som vanligvis ikke vil kunne motta den?
- Mener du en dusør for Lecter? - Ja.
Det går mot internasjonale konvensjoner å betale for drap.
- Ringer du fra Europa? - Ja. Det er alt jeg vil si.
Du bør kontakte en advokat for å diskutere lovligheten av dusører.
Det det er en Genève. Ring ham og vær ærlig.
Vil du ha nummeret, sir?
- Sir? - Ja, gi meg nummeret.
Jeg foretrekker lyden og følelsen av en cembalo. Det er mer levende.
Musikken kommer som erfaring. Plutselig og fullstendig.
Pianoet er som et minne.
Denne dagen er som et minne.
Har du møtt førstebetjent Pazzi før?
Da jeg var ung.
Vi var begge svake for Botticelli.
Vi møttes i Uffizigalleriet under "La Primavera".
Vet han hva du er?
Da jeg så ansiktet hans og sto nært nok til å lukte ham, -
- merket jeg alle tegnene på en åpenbarelse.
Og allikevel er du her og kan fortelle meg om det.
Han må vente og tenke. Det er for tidlig å gå til angrep.
Han bestemmer seg for hva han vil gjøre.
Noen har satt en pris på ditt hode.
Som et varselsystem er en dusør bedre enn radar.
Det får myndigheter til å forsake sine plikter og gå etter meg privat.
Burde Rinaldo Pazzi slutte seg til professor Sogliato og kuratoren -
- nede i det fuktige?
Bør hans lik bli funnet etter et tilsynelatende selvmord?
Nei. Rinaldo Pazzi er en Pazzi fra den kjente familien Pazzi.
Førstebetjenten ved Firenzes Cuestura må avgjøre hva hans ære er verdt.
Hva er det verdt å bli kjent som mannen som grep Hannibal Lecter?
For en politimann har ære en kort levetid.
Det er bedre å selge meg.
Jeg liker natten. Den er mer enn en tidsperiode.
Den er et annet sted. Annerledes enn der vi er om dagen.
Vi er annerledes enn de vi er om dagen.
Litt mer skjult, litt mindre sett.
Når livet er mest som en drøm.
Hvorfor leter du etter ham?
Hva håper du å finne?
Jeg leter ikke etter Hannibal.
Jeg vet akkurat hvor han er.
Er han i Firenze?
Ja.
Hvorfor fortalte du meg ikke at du visste det?
Jeg fortalte deg -
- at det er mulig å påvirke uten å bruke vold.
Men vold er det du forstår.
- Hallo, Rinaldo. - Hallo.
Tusen takk for at du tok kontakt.
Uten samarbeidsvillige medborgere som deg -
- ville monstre som Hannibal Lecter løpe helt fritt rundt.
Skal vi begynne?
Ja. Jeg vil betale 3 millioner dollar for doktoren i live.
Ingen spørsmål og diskresjon er garantert.
Vilkårene inkluderer et forskudd på 100 000 dollar.
For å få forskuddet må du gi meg -
- et identifiserbart fingeravtrykk fra dr. Lecter.
- Capito? - Ja, ja, ja. Jeg forstår.
Jeg krever et ferskt fingeravtrykk som ikke er hentet fra et annet sted.
Det må være på et objekt mine eksperter kan uavhengig undersøke.
Jeg vil ikke skremme doktoren, han kan forsvinne.
- Da vil jeg ikke få noe. - Riktig.
Og du har ingen illusjoner om hva som vil skje med dr. Lecter?
- Du selger ham til tortur og død. - Det er jeg klar over.
Vi gir deg resten av pengene når han leveres til oss i live.
Jeg vil ikke ha dr. Lecter i nærheten av Firenze når dere...
Jeg forstår din bekymring, men det vil han ikke være. Adjø.
Du vet vel at Hannibal kommer til å drepe ham?
Dr. Fell?
- Buena sera, commendatore. - Buena sera, dottor Fell.
Er du tilbake så snart?
Med tanke på deres utstilling og vår forrige samtale -
- tok jeg med noe du kanskje vil se på.
Francesco di Pazzi skal ha brukt dette da han møtte sin skaper.
Min families skyld smidd i jern.
Et kjerringbissel.
- Kan jeg...? - Selvsagt.
Et fantastisk klenodium.
Jeg ser glad du kom, for jeg har et klenodium til deg.
Har du?
Under figuren står det et navn. Kan du lese det?
- Pazzi. - Det er din slektning, Francesco.
Som henger utenfor palasset.
På denne illustrasjonen henger innvollene hans ute.
Det sies at Francesco ble forledet av 30 sølvmynter fra pavens bankmann.
Det er ikke lett å se, men her bet erkebiskopen ham.
Med ville øyne mens han kvaltes -
- satte erkebiskopen tennene i Pazzis kropp.
Om et beslektet emne må jeg erkjenne -
- at jeg har overveid det samme.
Takk.
Han sa han skulle være hjemme nå.
Hva har han gjort?
Hører du meg, signor Pazzi? Pust dypt inn mens du kan.
Tøm hodet for tanker.
Jeg har ikke hatt noe å tygge på i hele dag.
Faktisk vil din lever og dine nyrer være passende til middag med en gang.
Kanskje til og med i kveld.
Men resten av kjøttet bør henge i minst en uke i dette kjølige været.
Jeg så ikke værmeldingen. Gjorde du?
Jeg antar at det betyr nei.
Om du forteller meg det jeg vil vite, kan jeg gå uten et måltid.
Jeg stiller spørsmålene, så får vi se.
Du kan stole på meg.
Men det er nok vanskelig for deg å stole på folk.
Da politiet ikke kom var det klart at du hadde solgt meg.
Var det Mason Verger du solgte meg til?
Takk.
Jeg ringte nummeret på siden hans en gang, for moro skyld.
Har du fortalt noen på Cuestura om meg? Var det et nei?
Unnskyld meg.
- Pronto. - Førstebetjent Pazzi.
Jeg heter Alana Bloom. Jeg kjenner din velgjører.
Hallo, Alana.
Jeg er redd førstebetjenten er opptatt.
- Er han død? - Jeg vil så gjerne snakke med deg, -
- men dette er ikke et passende tidspunkt.
Hyggelig å høre stemmen din.
Så, commendatore, hva synes du?
Innvollene inne eller ute?
Ute, tror jeg.
Hallo, Jack.
Fikk du kortet mitt?
Jeg er virkelig lei meg for det som skjedde med Bella.
For henne må natt og dag ha vært mye av det samme mot slutten.
Da hun ikke lenger kunne røre seg eller snakke, snakket du for henne?
Jeg tenker meg at du kunne gi Bella all medisin hun trengte om natten.
Øvde du deg på injeksjoner på en appelsin, Jack?
Hvilken medisin ga du henne til slutt?
Var det for mye?
Akkurat passe?
Jeg reddet Bella fra døden og du sendte henne tilbake.
Er det dit du skal sende meg, Jack?
Hvordan vil du føle deg når jeg er borte?
Levende!
Tekst: Ole Johan Grøndal Hansen www.btistudios.com